Sunt conectați.
O să fie mascat, ca pentru numărul de mobil al lui Marlo?
- La naiba, cum? - Modificat pentru a imita un flux,
ca la comutatoarele companiilor de telefonie.
Putem introduce
oricare număr. În acest timp,
compania telefonică se ocupă de dosarul legat de
mobilul pe care i l-am dat lui Sydnor. E destul de simplu.
Limitează-te la text.
Nu vrem amestecături.
Chiar și cu modulatorul de voce,
o fii expus.
7-B-14.
KGA. Te ascult, 14.
14. Un vehicul blochează o intrare.
400, Presstman.
Bună. Ce te motivează,
jegosule? Sexul?
Nu e vorba de sex. Nu le violez.
Cum îndrăznești să scrii ceva despre mine fără să mă cunoști?
Mușcăturile nu sunt sexuale. Sunt doar niște mușcături.
Nu sunt chiar așa de bolnav.
Așteptați... Așteptați...
Poate ar trebui să vin să te mușc.
Ți-ar plăcea, Scotty?
Pun pariu că da. Nu e așa?
Scrii despre mine ca și cum aș fi bolnav. Tu ești bolnavul, știai?
De asta mă iubești, Scotty?
De asta?
La naiba.
Sunt Holley, de la Criminalistică.
Am nevoie de localizare pentru dosarul 08H114.
Utilizarea mobilului în curs.
O să vin să te mușc și tu îmi vei zice
dacă e ceva sexual.
Așteptați. Unde... sunteți?
Iată ce vom face.
M-ai umilit?
M-ai făcut de rușine
în fața tatălui meu? A tatălui tatălui meu?
Ascultă-mă bine, toxicomanule,
mitomanule.
De-acum
nu îi veți mai găsi.
Nu îi veți mai vedea.
Acum îți trimit o chestie. Privește-l bine pe tipul ăsta,
pentru că nu îl vei mai revedea.
Bine. Nu închideți.
Putem...
- La naiba. L-ai găsit pe McNulty? - I-am lăsat un mesaj.
Doamne.
El era.
Din nou.
Accentul din Bawlmer.
Moștenirea mea.
Semnal localizat la nivelul ieșirii 5 de pe Pratt Street.
Toate unitățile, mergeți acolo și nu lăsați pe nimeni să plece
până la sosirea unui ofițer de poliție.
1-B-10, recepție.
Mă duc.
1-B-13, aproape am ajuns.
KGA către toate unitățile. Căutăm
un individ
cu un telefon mobil.
E cineva cu un mobil?
Am văzut doar niște trecători. Dar ar putea fi oricine.
- Ne desfășurăm și luăm nume. - Du-te încolo.
Notează-le numele. Strângeți pe toată lumea
- în acest sector. - Opriți-vă.
Ce se întâmplă? Știți cine sunt?
- Lăsați-mă. - La pământ!
- Mâinile la spate. - Veți plăti.
Arestează-i și ia-le mobilele.
Toată lumea să scoată telefonul mobil și să îl pună
pe masă.
Nu a făcut nimic.
Ce faceți? O să-i faceți rău, terminați.
Foxtrot către KGA, survolez zona.
- Sergente, l-am prins. - Pe dracu.
- L-am înregistrat. - Nebunul a sunat?
Ce am ratat?
A escaladat. A zis că vrea să mă muște.
- Cum adică să te muște? - Scott, te-a amenințat că...
Stai o clipă. O clipă.
Iisuse.
The Wire Sez.5 Ep.7 Traducerea și adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro
"Asta nu se învață la facultatea de drept" - Pearlman
- Suntem parteneri sau ce? - Nu, Clay.
Nu o să accept niciun jurat
fără să mi se plătească onorariile complete.
Dacă îl vreți pe Billy Murphy, va trebui să plătiți.
O parte o pot plăti în avans.
O parte bunicică, de cinci cifre.
Dar îmi ceri de la început onorariile complete,
iar problema este că eu încă
nu am câștigat. Pentru moment,
cu lațul în jurul gâtului,
nu dispun de mijloacele financiare
pe care pot conta de obicei, înțelegi?
- Dispar binefăcătorii? - Ei văd
pe termen scurt când ar trebui să vadă pe termen lung. Scandalos.
25.000. 25.000 în plus când veți avea
- un juriu. - Eu nu lucrez așa.
Știu bine, partenere. În mod normal, nici nu aș visa
să îți cer să te bagi în așa ceva...
200.000 când o să te scot
din mizeria asta. Și, Clay, să nu încerci să mă faci.
Să nu-ți treacă prin cap să mi-o tragi legat de orice parte din onorarii.
Billy, parcă nu m-ai cunoaște.
Sunt dezamăgit.
Serios.
Fratele meu, să fim corecți.
Îți prezint oportunitatea
unei întâlniri față în față cu procurorul statal
într-un caz care va fi mult titrat de ziare.
Pentru o asemenea publicitate?
Partenere, tu ar trebui să mă plătești.
Serios, pentru 20.000
cash către comitetul meu de campanie,
aș fi băgat mâna în foc că atât mi-ai fi cerut.
Le dai o lecție federalilor și îți faci un renume.
Să ți-o trag?
Nu, fiule, o să te fac celebru.
Plebea o să uite rapid de Johnnie Cochran
și va ține cartea ta de vizită în buzunar când vom termina.
Deja am mai multă notorietate decât oricare alt avocat.
De ce nu îți păstrezi pledoariile pentru juriu?
Bine.
Nu, nimic altceva.
Eu, Barlow și Kincaid eram aici
fără să avem nicio treabă.
Nimic, pe urmă un apel. Și bum!
Urmăream GPS-ul și pe urmă s-a oprit.
La nivelul cheiului 5.
- Unde e McNulty? - La ziar.
Să-l auzim iar pe ticălos.
Bună.
Cum îți permiți, jegosule?
Parcă ar fi un irlandez din Dundalk.
Cum ți se părea, emoțional?
- Părea enervat. - Pe tine?
Cum ți-am zis, a spus că l-am umilit
scriind că mușcătura era de natură sexuală.
Până la urmă a propus să vină să mă muște.
Nu i-am prea răspuns.
- Era același tip? - Cum adică?
Avea aceeași voce ca la primul apel?
Da. Nu, de fapt.
Da. Adică, da.
Era aceeași, dar de data asta am remarcat
că avea un accent local. Foarte pronunțat.
Nu ai observat asta întâia oară?
Ba da, dar probabil că am uitat.
- Am greșit undeva? - Nu, deloc.
Ascultă, ne rezervăm dreptul de a lua această decizie,
dar în afară de asta, publicarea acestor poze
- ar împiedica ancheta? - Nu cred.
De fapt, avem nevoie de acoperire maximă ca să îl găsim pe acel vagabond.
Nu știți unde e băiatul ăla? Ar putea fi...
Ar putea fi deja mort.
Dumnezeule.
E pe Charles cu Conway.
- Mă întreb dacă e de-al casei. - A folosit alt telefon.
Trebuia să aibă mobil ca să îți trimită asta.
Așa este. Dar...
nu puteți publica nimic
despre proveniența apelului.
Căutăm mobilul acesta.
Și dacă sună iar?
Ține-l la telefon cât de mult timp poți.
Nu-l speria. Îi place să trăncănească. Lasă-l să o facă.
Ești bine?
Eu? Da, o să-mi treacă.
Nu-ți face griji, doar se folosește de tine.
Nu-mi prea place.
Dar nu merge chiar așa de rău pentru voi doi, nu?
Dlor, mulțumesc pentru asta.
L-am sunat pe Vincent toată dimineața, dar tot nu răspunde.
Nu avem timp de pierdut.
Reaprovizionarea se va face și încă nu avem marfă.
La dracu'.
Bă, Vincent!
Unde ești?
Manny?
- Omar! - Deci nu e mort?
Mi-a zis să îi spun lui Marlo că îl așteaptă pe stradă.
Că tot orașul va ști că Marlo nu are curajul să iasă.
- A găsit ascunzătoarea? - Cherry,
l-a făcut ciur pe Manny de cum s-a întors.
- Voia să mă lichideze și pe mine. - Cum a intrat?
Manny ieșea să cumpere mâncare,
și muistul era acolo.
Știa că e ascunzătoarea.
Nu a fost nevoie să îi zicem nimic.
Știa.
4 kile pure, la gunoi.
Cherry, mă dezlegi?
Haide, cioară, dezleagă-mă.
Serios, Steven.
Dacă nu poți, nu e nimic, înțeleg.
Și dacă tu crezi că bufonul ăsta o să rămână guvernator,
știu că va trebui să aștepți mult și bine ceva de la Annapolis.
Dar dacă alegi o tabără, fă-o cât mai devreme.
- Asta e tot. - Înțeleg, Tommy.
Știi ce? Îți scriu azi un cec și ți-l trimit.
Super, Steven. Mulțumesc mult.
Ai putea...
să te gândești...
Voi dubla miza adăugându-mi nevasta.
Adăugându-ți nevasta?
E minunat.
- Mulțumesc pentru efort. - Cu plăcere, Tommy.
Fotografii?
I-a trimis poze cu posibila victimă
ziaristului de la "Sun".
Am fost unde stă tipul ăla de obicei și pare să fi dispărut.
Fotografiile vin de la ziar, dar vrem să le interceptăm pe următoarele.
De aceea vă înaintăm ordinul amendat.
Exact.
Putem intercepta pozele utilizând aparatura municipalității?
De fapt, nu. Suntem încă în secolul 20.
Dar comitatul lui Howard are ce trebuie pe niște calculatoare.
Au nevoie de două?
Da, dacă unul cade în pană, rămâne celălalt.
Nu vrem să-l pierdem pe nebun.
Atunci vânătoare plăcută.
Mulțumesc, dle judecător.
Ai vorbit cu șeful tău?
O să-l sune pe primar?
Și pe Rawls, presupun.
Nenorocitul ăla
se face reales folosind sloganuri legate de securitate.
Criminalitatea stagnează.
Și acum, cu două săptămâni înainte de a candida la postul de guvernator,
un extremist se apucă de ucis, de fapt poze,
și le trimite la ziar.
Verifică alibiul guvernatorului.
Vezi?
Mulțumesc.
Nu ai nici 30?
20?
92!
Sunt mulți oameni
care îl vor pe Tommy Carcetti drept guvernator.
Ce au oare în cap?
92, Norman, într-o singură dimineață. Un nou record.
Ticălosul de ucigaș de vagabonzi?
A răpit unul, i-a legat o panglică, a trimis poza
la "Baltimore Sun", spunând că nu vom găsi cadavrul.
- Ce? - Ziarul va publica pozele?
Bill Rawls!
Vreau să vorbesc imediat cu el.
Canalie bătrână,
O să mă bucur când vei muri, canalie bătrână.
Ia te uită,
căzătură nenorocită.
Ia te uită.
Să mergem.
Adjunctul vrea să vină cât mai multă lume la etaj.
O să se discute cazul criminalului în serie al lui McNulty.
Am cazuri în derulare.
Bunk, e un spectacol de gală.
Adjunctul vrea să fie lume. Povestea asta îl irită pe primar.
Nu merg.
Nu vezi astea pe cămașa mea? E evident, Bunk.
Eu fac muncă de polițist!
Am și indicii noi legate de un caz mare de anul trecut,
la care mai lucrez doar eu.
Așa că la naiba cu gradele tale și la naiba cu McNulty.
Și la naiba cu super cazul tău baban.
Dacă nu-ți convine, fă-mi un raport
și trimite-mă în fața consiliului.
Alma o să se ocupe de anchetă și de inspectorii din centrală.
Nu vă întoarceți acasă fără să verificați știrile înainte de a treia ediție.
McNulty va fi responsabil,
împreună cu restul echipei sale.
Echipa locotenentului D'Addario se va ocupa de ascultări.
Pe lângă Alma și Scott, Olesker va avea o cronică.
Fletcher, vreau reacțiile celor fără adăpost
și interviuri cu experții care dezbat problema.
Melody, sună la spitalul Clifton T. Perkins
și află de ce un criminal
s-ar duce să îi povestească unui ziarist despre crimele lui.
Greggs, am examinat dosarele.
Deși s-au dat multe declarații pe teren,
nu am făcut muncă de fond
asupra victimelor și a familiilor lor. Asta trebuie să faci tu.
Tomlin, avem nevoie de echipe tactice pentru supravegheri
și pentru infiltrați în rândul celor fără adăpost.
Trebuie să acționăm pe teren în manieră proactivă.
Acest caz are ca scop mai mult prevenirea crimelor
decât arestările.
Nu putem lucra la caz la telefon.
Trebuie să fim pe stradă, în interacțiune directă.
Trebuie să implicăm mass-media.
Jurnalistul contactat este în centrul afacerii.
Poate fi o cale de a o scoate la capăt.
Tu ești în centrul cazului.
Articolul despre ultimul tău contact cu ucigașul va fi la persoana întâi,
dar Alma îți va și lua un interviu.
Primele verificări efectuate de McNulty la adăposturi
și raidul de la Conway și Charles
arată că victima a dispărut,
dar când îi vom afla identitatea trebuie să ne asigurăm că nu este o farsă.
Șefule, vom avea nevoie
de cei din districte pentru a da Criminalisticii o echipă de supraveghere.
Și având experiența politicii efectivelor,
îl las pe McNulty să le aleagă.
Știu că măcar o dată resursele necesare pentru a lucra
ne vor sta la dispoziție.
Așa că să cernem detaliile și să investigăm în profunzime.
E promițător.
Primarul mă informează că nu vor exista limitări la orele suplimentare
sau limite de efective în această anchetă.
Așa că închideți cazul.
Muncă de polițist.
Uimitor, nu?
Am "Nebunie"! "Nebunie" pe stradă!
E o zi bună. Șase pachete până acum.
Se bat pe noul pachet.
O să mai avem nevoie de o aprovizionare.
- E o zi grozavă la colț, nu? - Șterge-o, cioară.
Mike, ia uită-te.
"Hidroterapeut certificat".
"Experiență cu pacienții de la geriatrie"
- "Dispensarul din Sinai." - Jerry cine?
Lasă. Și ascultă asta.
"Secretar de cabinet".
"Cabinet dentar de ultimă oră caută secretară".
- Ce, o mobilă? - O recepționistă, cred.
Nu ai fost în viața ta la dentist.
"Șeful serviciului SSMTLR".
- Ce e SMTLR? - "SSMTLR". Poate e scris prost.
"Șef de serviciu într-un mediu cu termene limită de respectat".
Nu e interesant.
Și nici n-ai 16 ani.
Și trebuie să-l iei pe Bug la ora 15:00.
Așteaptă, așteaptă.
"Dansatoare exotică, cartierul financiar din centru, ore de masă".
"Să ai un corp și un spirit flexibil".
Asta e interesant.
Pauză.
- Ce-am făcut? - Ce nu știm noi știi tu.
Sunt prostii.
Nu uita de Bug.
Fiind vorba despre o anchetă în curs, vă voi cere
să le puneți întrebări polițiștilor, mai în măsură să vă răspundă.
Noile răsturnări de situație sunt tulburătoare,
tragice și inacceptabile.
Facem tot posibilul pentru a localiza și identifica individul
care apare în pozele trimite astăzi la "Baltimore Sun".
Încercăm să îi protejăm pe ceilalți cetățeni fără adăpost
și urmărim suspectul prin toate mijloacele aflate la dispoziție.
Le-am spus clar șefilor poliției
că beneficiază de toată încrederea mea
și de autorizația de a folosi toate resursele necesare.
Și permiteți-mi să fiu categoric:
Acest om va fi adus în fața justiției. Mulțumesc.
Voce și poze digitale.
Dacă mai dă un telefon, cu una dintre ele o să-l prinzi.
Pot verifica dosarele acelea eu însumi, nu este nevoie...
L-ai auzit pe adjunct. A desemnat-o pe Greggs.
Greggs lucrează la o triplă omucidere.
Unitatea asta are un criminal în serie, un caz major.
Jimmy, tu te ocupi
de tipul care a dispărut. Nu ai timp
să lucrezi la vechile dosare.
Greggs va face asta și punct.
Acum,
ce îți mai trebuie?
Echipele de supraveghere, dar pentru moment
lăsați-mă să îi aflu identitatea, să văd cine este.
După asta voi ști mai multe.
- Analiza vocii? - Nu cred în prostiile alea.
Pe urmă o să mă vezi că mă duc la Quantico cu chestia asta.
Chiar așa, de fapt...
Nu crezi în medicina comportamentală, dre Moreland?
Nu cred în prea multe lucruri în acest moment.
Nu prea contează în ce putem crede acum.
Ai redeschis robinetul, Jimmy.
În sfârșit plătesc munca în poliție.
Sunteți mândri de voi?
Suntem aproape de Marlo. Încă o săptămână sau două.
Ce simțiți când i-ați luat lui Greggs cazul cu tripla omucidere?
Când știți că aveți
echipe de supraveghere,
patrule, echipaje tactice urmărind tâmpeniile astea.
Echipele de supraveghere ne vor ajuta să închidem cazul, Bunk.
Nici nu vreau să știu cine e tipul din fotografie,
sau unde se află el acum.
Nume și adrese, tot ce ai.
- Jimmy... - Nu te omorî.
La dracu.
Nicio grijă, fiule. Mă ocup eu de toate.
Încă ceva.
Puștiul meu va dormi la mine. Unde găsesc mobilă pentru copii?
La Ikea.
Pe mai târziu.
Rușine vouă.
Sunt serios.
- Laboratorul de analize. - Sunt Moreland.
Abia ce-ai sunat.
Știu,
și o să mai sun. Am nevoie de analizele
dosarului 06H271, chiar acum.
Știu, dar încă nu am avut timp.
Spune-i că sun și că o să continui să sun
până o să-mi simtă nenorocita de durere, bine?
Împachetat!
Numărul 1.
La dracu! Cum vor
să rezolv asta de unul singur?
Poliția asta de căcat nici măcar nu plătește.
Ești bine?
E un căcat. Totul e un căcat.
Aș putea închide cazul ăsta dacă n-ar fi jegoșii ăia.
Ce ai?
În informator mi-a servit un martor ocular care mă evită.
Își face veacul în casa unei fete de pe Athol Avenue.
Sosește târziu, dar pleacă devreme.
- Și? - Nu mă deranjează
să îi urmăresc toată seara fără să fiu plătit.
Dar e un apartament la parter. Are parcări pe ambele părți.
Dacă se așează pe partea cu strada și traversează peluza, mai rămân
nenorocitele de porți ale grădinii.
Ți-ar ajunge doi oameni în plus?
Da, și încă două mașini.
Am mai multe efective decât e necesar.
Dau un telefon și îți dau doi oameni
din echipele tactice. Spune-le că e pentru mine.
Orele o să apară pe dosarul meu.
Poți face asta?
Du-te cu Dumnezeu.
Îl recunoști?
Privește-te. Nici nu clipești.
Nu-ți reproșez nimic,
după ce ți-a făcut jegosul ăla împuțit.
Dar chestia asta e brutală.
Cel care a făcut asta s-a distrat bine, înțelegi?
Știu că nu tu ești de vină.
Pentru că, cu tot respectul,
nu ai fizicul pentru a face asemenea lucruri.
Cel care a făcut asta
trebuie să fie o persoană adultă și puternică.
Cineva care inspiră teamă.
Înțelegi ce vreau să spun?
Tu ești de la Criminalistică.
De unde să știu eu?
- E în regulă așa? - Să scoatem un plan larg.
Cârd de vulturi.
E clasic, știu.
Abordare anecdotică, paragraf dezordonat, cel mai bun citat...
Ar merge cu ancadrament, dar pentru mâine mai lungește-l un pic.
Petrece niște timp cu oamenii ăia.
Adică...
uneori, punctul slab al articolului
este ceea ce stă între ghilimele.
Un tip care spune că viața e grea pe străzi nu stârnește interesul.
Dar dacă îl poți descrie așa cum este el în realitate,
să îi spui povestea pe perioade...
Mâine, întoarce-te în adăposturi și la cantina săracilor,
ca să fii cu oamenii ăștia.
Nu-mi pasă dacă îmi predai sau nu articolul. Dacă afli ceva, super.
Dacă nu, mulțumește-te să petreci ziua cu oamenii ăia.
Citatele și poveștile nu mă interesează,
ci autenticitatea.
În regulă. 76 de cm
cu un loc pentru articolul lui Price despre primărie.
- Scott? - Cinci minute.
- Ajungem la prima ediție. - Trei minute.
Îl trimisesem la...
Cum se cheamă?
- Dezintoxicare. - De patru ori.
Nu suntem bogați.
Henry e handicapat.
Îl scoatem de acolo, ne face tot soiul de promisiuni,
dar, știți...
Îmi pare rău.
Ultima oară,
am decis să nu îi mai fim alături.
Știam că va muri din cauza drogurilor.
Nu ne îndoiam.
Dar a apărut în ziare chestia asta sexuală.
Mușcăturile...
Nimeni nu merită asta.
Înțelegeți unde e problema?
Persoana întâi e una. Știu, trebuie să se integreze articolului.
E primordial.
Dar să petreacă zi și noapte cu cei fără adăpost...
De exemplu,
să împartă cu ei "colțurile cele mai întunecate".
Are stil de eseist.
Avem o cronică de la Olesker și una de la Metro.
E suficient de puternic
fără să fie melodramatic. Dar chestia asta
scrisă de Scott
dă impresia că a stat cu vagabonzii săptămâni întregi.
Petrece o noapte pe autostrada JFX,
o jumătate de zi luând interviuri într-un adăpost.
Nu e Studs Terkel.
- Nu ar trebui să publicăm asta? - Vreau să spun...
Avem interviul lui despre telefonul dat de criminal în reportajul Almei.
Avem citate. Dar despre restul
s-ar putea spune că ne asumăm riscuri extreme
trimițându-l pe o autostradă noaptea.
E orașul nostru. Nu e Beirut.
Vă respect îngrijorarea.
O să îl tipăresc în ediția mea proprie. Așa e bine?
OK.
În pofida refuzului de a da declarații, părinții lui Jonathan Boland
speră că atenția dată mai nou morții fiului lor
survenită în urmă cu câțiva ani îi va duce pe polițiști la asasinul său.
Pentru Channel Six News, Patricia...
Mass-media s-au dezlănțuit.
Și primăria.
Dar măcar acum ne dau mijloacele necesare.
- Ce efect are asta? - Un sentiment de neliniște.
Ca și cum vor descoperi cât cheltuim și ne vor tăia fondurile.
Încă nu știi tot?
O să mai verific o dată.
Selecția juriului se va termina la prânz apoi vor începe dezbaterile.
Pentru dl Bond.
Are nevoie de un secund puternic.
Care să cunoască dosarul pe din-afară.
- Cât timp, Lester? - Dacă Marlo are un cod, îl putem
descifra. Asta e sigur.
Cât timp? Depinde de cod, nu-i așa?
Cu cât terminăm mai repede,
cu atât va fi mai sigur.
Landsman vrea să merg la Quantico,
ca FBI-ul să facă un profil.
Poți afla niște chestii despre tine.
Nu e amuzant, Lester.
Nu mi-am imaginat niciodată că se va face atâta vâlvă.
Tot orașul ăsta nenorocit...
Da, Jay.
Nu am nevoie de elevi care să ajute
la curățirea străzilor tipului ăstuia.
Nu mai am nevoie de mașini.
De ce? O să-ți spun eu.
Pentru că deja cunosc numele vagabondului dispărut.
Da, numele, data nașterii și ultimul adăpost cunoscut.
Lawrence Butler, 10/03/1951,
West Street nr. 400, adăpostul pentru bărbați din Baltimore Sud.
De unde ai toate informațiile astea?
De unde?
Am dus muncă de polițist.
Dacă ai indicii,
sergente, voi folosi efectivele pentru a investiga.
Dar între timp mă lași în pace, Jay?
Da, la dracu.
Dacă noi zicem că e alertă maximă,
oamenii deja încep să o trateze ca atare.
Scoate-mă din asta, Lester. Cât de repede posibil.
Dle senator.
Circulă zvonuri despre o negociere de ultim minut.
De ce să negociez dacă nu am făcut nimic?
Ce carte aveți, dle senator?
Asta?
Prometeu înlănțuit..
O lucrare antică, una dintre cele mai vechi,
despre un om simplu care a fost pedepsit groaznic de către Puteri
pentru crima teribilă de a le fi dus muritorilor focul.
Cuvintele lui Eschil:
"Nicio faptă bună nu rămâne nepedepsită".
E imposibil să vă explic câtă consolare îmi aduc aceste pagini.
- Încă o întrebare... - Domnilor, doamnelor,
intru în tribunal, ne vedem înăuntru.
Primăria vrea vești. Ce știm despre cel dispărut?
Ce altceva?
O copie a apelului și a dosarului a fost trimisă la Quantico.
- O să îi vedem după analiză. - Trebuie să cercetezi toate adăposturile
și misiunile.
- Ai nevoie de oameni? - Îl iau pe Christeson.
Pifanul?
O să pună întrebările suplimentare. Abia așteaptă.
- Dacă am nevoie de alții îți spun. - Nu mă îndoiesc.
Am aflat despre Christeson. L-ai lăsat
să se ocupe de cazul lui și i-ai dat două echipe de supraveghere.
Faci bine ce faci.
Mulțumesc.
Am altceva pentru tine. Îți amintești de crima și de violul meu.
De la Bolton Hill?
Cumnatul violatorului, în urmă cu un an, nu voia să vorbească.
Dar soția lui a fost prinsă.
Dacă o să fie închisă,
copiii vor ajunge la serviciile sociale. Vrea să cădem la înțelegere.
Problema e că dosarul lui este la New York.
La Elmira sau la Newburgh.
O mașină, costurile acoperite și terminăm.
Jimmy. A strangulat și a îndesat sub pat o fată de 20 de ani.
Bine. Folosește numărul meu pentru mașină.
O să mă ocup eu de costuri și de orele suplimentare.
Mulțumesc, bătrâne.
Ești micul rege al diamantelor, nu?
Îl iau pe Norris pentru cercetări, șefule.
În toate tranzacțiile descrise, inspectore,
banii treceau printr-un cont personal al senatorului,
apoi retrași cash.
- Da. - În aceeași sumă?
Adesea era suma exactă,
uneori mai puțin, dar întotdeauna
la o zi după depunerea inițială.
Mulțumesc, inspectore Freamon.
Onorată Instanță, nu am alte întrebări.
Întrebările dvs., dle Murphy.
Nu am întrebări.
Aveți un număr?
Așa o să vă pot găsi un loc. Astazi avem macaroane cu brânză.
Sunt ziarist.
Atunci aveți ce mânca.
Eram în vizită pentru a intra în contact cu cei fără adăpost.
De ce căutați mereu vagabonzii aici?
- Nu îi serviți cu mâncare? - Servim pe oricine. Vagabonzi,
săraci, oameni care își așteaptă salariul.
50% din cartier vine aici cu o săptămână înainte de salariu.
Nu sunteți...
fără adăpost?
Nu, locuiesc în pivnița sorei mele, în Edmondson Village.
De ce vă interesează asta?
Din pricina crimelor.
În legătură cu criminalul în serie.
Încerc să scriu un articol despre cum văd ei lucrurile.
Despre cum este viața lor.
Vremurile sunt grele.
Nu-mi pot imagina.
O să scrieți un articol despre viața lor?
Bubbles, omule.
Mike Fletcher.
Să rămânem pentru moment la Asociația de Basket Baltimore Vest.
Ce responsabilități aveați?
Nu pot spune exact.
Dar luați 40.000 de dolari
pe an ca director general.
Nu. Toți banii aceia mergeau tot la senatorul Davis.
Nu păstrați nimic?
Eram plătit ca șofer.
Păstram acei bani. Când luam bani
- pentru senator... - Obiecție.
- ... îmi dădea și mie ceva. - Respingeți totul.
De acord. Nu țineți cont de ultima remarcă.
Acest caz se limitează la acuzațiile
legate de operațiunile caritabile ale senatorului Davis.
Nimic altceva nu-și are locul aici.
Asta este!
Ce e asta?
O întâlnire la 17:50?
Îl voi supraveghea pe Monk.
Aveți antecedente penale, dle Price?
Da, am fost închis câțiva ani.
Și când ați ieșit din închisoare în urmă cu șase ani
senatorul Davis era la curent cu cazierul dv. judiciar?
Da.
Și totuși, v-a oferit un loc de muncă.
Dar astăzi așa îi mulțumiți?
În mărturia dv.
despre banii câștigați din asociațiile senatorului,
spuneți că îi dădeați bani gheață senatorului.
- Așa este? - De fiecare dată.
Astfel nu există nicio probă
că senatorul a primit acei bani, nu-i așa?
- Nu cred. - Nu credeți.
Nu cred.
Dle Price, ați recunoscut mai devreme că în schimbul
mărturiei dv.
primiți imunitate față de acuzațiile
care vi s-ar putea aduce legate de caz.
E corect să spun
că mărturia împotriva senatorului Davis
vă asigură faptul că nu veți intra în închisoare?
- Sigur că da. - Dle Price.
Pardon. La dracu. Scuze.
Mea culpa, dnă judecător.
Dle Price, vă așteptați ca acești jurați
să creadă un individ condamnat de două ori
mai mult de cât un membrul ales al senatului?
Ce să zic? Puteți face cum vreți
și să mă lăsați în pace.
Nu glumesc. Nu s-a mișcat de vreo oră și jumătate.
Atunci întoarce-te.
Atacă la fiecare trei sau patru nopți.
Doi răniți și un mort din decembrie.
Cer doar câteva ore pentru a-l supraveghea pe ticălos.
Funcționează ca un ceas.
Trimite-ne pe mine și pe Garvey,
trei nopți, și închizi cazul.
- Două nopți. - Și dacă atacă în a treia?
- O noapte. - Foarte bine, foarte bine.
Două nopți.
Trece-mi numărul pe fișele de ore suplimentare și dă-i-le lui Jay...
În regulă. Știu ce e de făcut.
- Știi? - Faci ceva bun, șefule.
Cum mi-ai zis?
Ce e asta?
Sunt rapoartele.
Interogatoriul complet al familiilor victimelor tale.
Și crede-mă, asta mi-a stricat săptămâna.
- E solicitant, nu? - M-am dus acolo să le explic
de ce fiul lor cel mare,
care e pe stradă pentru că nu știu să îi rezolve problemele
dar Dumnezeu știe că au încercat să o facă,
a sfârșit mușcat și ucis
de un bolnav nenorocit care s-a folosit de el ca să facă laba.
Cum a ajuns treaba cu mușcăturile în ziare?
Trebuie să plec. Am ceva de asamblat.
Nu mi-ai spus despre asta, nu-i așa, ticălosule?
Cine urmează? Am unul la colțul lui Calhoun cu Mosher.
La dracu.
Bietul de el.
Vrei să îl duci acasă la tine?
Rahat.
Mai bine ia-mă pe mine.
- Ce? - Făceam mișto de tine.
Mulțumesc că m-ai adus aici, omule,
ca să-mi faci turul de onoare.
Nu pentru asta.
Sigur?
Doar... scrie ceea ce simți.
"Mergând printre ei..."
Odiseea stradală a jurnalistului care a iritat un criminal în serie
Nu îi poți cere unui client obișnuit să își achite întreaga notă.
Nu se face așa ceva.
Am avut un bar. Știu cum merg treburile.
Gus Haynes, în carne și oase.
Poate cu ceva mai multă carne.
Ce mai faci? Încă ești la Moravuri?
La Moravuri? La naiba, am ajuns departe.
După 8 ani la Criminalistică, am ajuns în districtul de Vest.
De când nu mai vii? Ultima oară când te-am văzut...
Nu mai merg prin districte. Acum sunt redactor șef, deci...
Înseamnă că ai cu ce plăti un rând.
Bună, Dennis.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Să nu-mi zici că nu știai că voi fi aici.
E un bar de polițiști.
Dacă nu ai fi fost tu, ar fi fost altcineva de pe vremuri.
Întrebare teoretică.
Teoretică.
În cazul ăsta, unul dublu, Rodney, Gus face cinste.
- Două, Rodney. - Sosesc.
Bine...
Te-am văzut la ascunzătoare, bă.
Nu erai cu Barksdale?
Cum ți se zice?
Savino.
Da, așa e. Savino.
Nu ai transportat niciodată droguri.
Țineai de șase, din câte-mi amintesc.
Acum ții de șase pentru Marlo, nu?
Nu eram acolo.
Când i-au făcut felul bătrânului nu eram acolo.
Chris și Snoop, ei au făcut asta.
Știu cine a fost.
Deci ești nevinovat?
Dar ia să te întreb. Dacă ții de șase pentru Marlo,
ce-ai fi făcut dacă totuși erai acolo?
Luminează-mă.
Știi ce, bă?...
Gata?
Da.
OK.
- Trebuie să vorbim. - Vin la tine.
E posibil?
Să treci de sistemul judiciar cu o identitate falsă?
Poate prima oară, dacă nu are antecedente,
nicio amprentă înregistrată,
dar după aceea?
La Informații au amprente caracteristice
care sunt ca un cod de bare al FBI.
Și cu o poză.
Un nume, e ceva. Dar dacă nu sunt surori gemene
și dacă nu îi ține mâna în geantă de 12 ani...
cineva își bate joc de tine.
E un cod, sunt sigur.
Și nu are nicio treabă cu ora.
Acum o să mai am nevoie de niște oameni,
de mașini de supraveghere, de ore de lucru.
Va trebui să îi urmărim până ceasurile capătă un sens.
Vestea bună este că am efective peste tot.
- Și cea proastă? - Dau tuturor ore și bani
ca să lucreze la alte cazuri.
Nu am ce face, Lester. Așa sunt eu. Dau și iarăși dau.
Dacă nu ai grijă, o să ai neplăceri. Noi o să avem neplăceri.
Cine se va plânge? Băieții lucrează la dosare
și sunt plătiți.
Ce anume îți trebuie?
Șapte oameni.
Nu, opt. Și mașini.
La naiba, mi-au propus oameni din districte
și un șef pentru supraveghere.
Băieți de încredere?
Lasă-mă să mă gândesc.
La naiba, dar chiar nu știu cum reușești
să faci porcăriile astea. Cum?
Ai luat cheia cea bună, Allen?
Ale dracului instrucțiuni.
Ce fel de scotch ai luat?
La dracu!
Mobilă de rahat!
Deci ai vorbit cu Chris? Ce-a zis?
A tăcut mâlc.
Știu că nu am zis nimic niciunui polițist.
Ai auzit ce i-a zis micul Dermell judecătorului de minori?
L-a întrebat "Bă, ești supărat"?
El zice: "am atâtea supărări că o să scot un album".
Nu cânta pe melodia asta, micuțule.
E colțul lui Stanfield?
Știi cine sunt eu?
Să-i zici șefului
că știi cine l-a "răcit" pe Savino ieri seară. Pricepi?
Să-i zici tipului ăluia că o să-i "răcesc" toate gărzile
dacă n-are curaj să iasă în stradă să dansăm în doi.
Îți vei aminti asta, drăguțule?
El e Omar? La dracu.
Savino e mort?
La dracu, omule,
dacă aveam ghinionul să fiu și eu la Monk ieri seară,
poate că și eu eram acum în pământ.
Șchiopătează ca dracu'.
Nu știu, dle senator. Aș vrea să vă cred. Sunt avocatul dvs.
Dar totul e aici, e expus de dl Bond.
11.000 către Basket Vest
iar în ziua următoare 11.000 de dolari sunt retrași
apoi un depozit de 11.000 de dolari
- în contul dv. personal. - Desigur că în contul meu.
Asta mi-a ușurat munca.
Și la finalul zilei? Nu am păstrat niciun bănuț.
Mă aștept să vă descurcați mai bine, dle senator. Unde vă sunt probele pe hârtie?
- Pe hârtie? - Da, pe hârtie.
De exemplu, acest cec de 11.000 $
datat cu 22 ianuarie...
Asta era iarna trecută?
Ei bine,
o parte era pentru a plăti gazul și electricitatea tuturor,
sau electricitatea din jumătate din districtul meu urma să fie tăiată
și o parte pentru donațiile pentru copiii săraci.
Să vă spun ceva.
De unde vin eu, e o junglă.
Toată lumea trăiește de pe o zi pe alta,
improvizează,
se descurcă cu puținul pe care îl au.
Emisiunea aia de la televizor... "Survivor"?
Dacă vor candidați buni, să vină în Baltimore Vest.
Oamenii pe care îi știu eu ar fi excepționali.
Ne antrenăm în fiecare zi din viața noastră.
Și "Fear Factor"?...
- Nu mă provocați. - Iertați-mă,
- dar nu văd... - Lasă-mă să-ți zic, frățioare.
Nu știu cum se fac lucrurile în Roland Park.
Poate că procurorul Obonda poate
să mă lămurească. Dar lumea mea se limitează la "cash and carry"
și sunt Clay Davis.
Dacă ai mei au nevoie de ceva, știu unde să mă găsească.
Să îți zic eu ceva, frățioare.
Când ies, dacă mă duc la colțul lui Mosher și Pennsylvania,
ar fi bine să am buzunarele pline.
Dar pe când ajung pe Robert Street...
Obiecție! Obiecție!
Dle senator. Dle senator, luați loc.
Și gata cu aluziile la adresa dlui Bond.
Scuze, Onorată Instanță.
Dar acest fundații caritabile au fost create
pentru ligile de basket din centrele de recreere?
Da, dar dacă îmi dați
20.000 pentru o minge de basket și un compresor
nu ezit să îi folosesc pentru orice
și pentru oricine vine să mă vadă.
"Dle senator Clay",
"trebuie să îmi îngrop mama"
"să plătesc cauțiunea fiului meu",
"să cumpăr o nouă cămașă pentru un interviu",
"să plătesc medicul pentru astmul copilului meu".
Îmi ia jumătate de oră să parcurg 100 de metri,
așa că scuze că nu i-am cerut
bătrânei bolnave de artrită să îmi dea chitanță
sau acelei tinere mame care avea nevoie de lapte
să semneze un amărât de colț de hârtie
ca să nu mă trezesc la tribunal
să le explic celor care n-au pus vreodată piciorul în lumea noastră
cum stau lucrurile de fapt.
Și un juriu de oameni asemenea mie, voi toți,
credeți că este corect și normal să ies de aici
ca un om integru?
Nu vă voi minți.
Mâine voi face același lucru,
și poimâine, și răspoimâine,
până când voi ajunge
la pompele funebre March și sunt dus la cimitirul Mount Auburn.
Tăcere!
Liniște în sală!
De ce nu caravane?
Ca FEMA. Caravane care să servească drept locuințe temporare
pentru o parte din populația adăposturilor.
Să le instalăm în Memorial Plaza.
Știi cât dă FEMA pe caravană?
Câteva zeci pentru cei fără adăpost.
Avem între 3.000 și 4.000 pe străzi, cel puțin.
E simbolic. Facem ce putem
când ne confruntăm cu dezastrul local. Ca la New-Orleans.
Abandonat de către Stat, ignorat de guvernul federal.
Și-așa vrei să ții adăposturile municipale deschise non-stop.
Asta pune serviciul de sănătate cu 200.000 în minus.
Plus excedentul creat de finanțarea orelor suplimentare ale poliției
- și taxele de anchetă... - Nu avem de ales.
Toată lumea nu vorbește decât despre asta.
La următoarea dispariție a unei victime, vom fi și mai mult sub lupă.
Te previn doar
că dacă asta durează mai mult de o lună, la ce cheltuieli sunt,
va trebui să te gândești la reduceri de personal,
chiar la concedierea unor profesori către finalul anului fiscal.
- Concedierea profesorilor? - De către un candidat la guvernare.
Într-un an electoral.
Fermecător.
Așteptați, așteptați.
Vreau doar să spun
că în pofida acuzațiilor false aduse la adresa mea,
poporul, pe care continui să îl slujesc, a vorbit.
Ce s-a întâmplat?
... Atâta timp cât voi mai putea sluji poporul.
În orice caz, asta nu se învață la facultatea de drept.
6 foi despre Clay Davis care nu joacă numai cartea comunitară,
ci pachetul complet, trimise.
Primite. Mulțumesc.
Într-o zi va trebui să îmi explici toate astea, Gus.
După ce am asistat la acel verdict, mă simt foarte alb.
Să începem cu discurile lui James Brown.
Jenant, nu?
Nu pot să cred că nimeni nu a avut bunul simț să modereze asta.
Bătălia mediatică e deja nefastă. Dar mai ales nu am încredere în el.
Îl trimit pe teren
ca să își recunoască greșeala
și el revine cu o poveste despre identități furate.
Nu-mi pasă dacă se lasă dus de val. O pățim cu toții.
Ca și mine.
E vorba că nu recunoaște.
Gus, poveste cu femeia și crochetele de crab,
crezi că e prima oară când face asta?
Multe persoane ar încerca să evite un rectificativ.
Dar el mințea la modul absolut. Și dacă minte în rectificativ...
Deci ar minți ca să umfle povestea?
Mă tot gândesc la băiatul în scaunul cu rotile din Oriole Park.
Cel căruia îi știam doar porecla.
Un negru din Vest, fan al baseball-ului?
Basket, da.
Fotbal, poate.
Chiar nu îmi doresc
să acuz un alt ziarist că ar fi mințit.
Ce este, iubire?
Nu poți să dormi?
Să vedem.
Să le spunem tuturor noapte bună.
Noapte bună, lună.
- Acum tu. - Noapte bună, lună.
Iată.
Noapte bună, stele.
Noapte bună, polițai.
Noapte bună, drogați.
Noapte bună, traficanți.
Noapte bună, escroci.
Noapte bună, șmecheri.
Noapte bună tuturor.
Noapte bună celor de peste tot.